Fixed by: bullit
Stanna. Titta ner i golvet.
Fortsätt.
SÄKERHETSMINISTERIETS HÄKTE
Titulera honom "kapten".
Kom in.
Sätt er.
Händerna under låren, handflatorna neråt.
-Vad kan ni berätta för oss? -Jag har inte gjort något.
-Jag vet inget. -Ni har inte gjort något, vet inget...
Tror ni att vi bara spärrar in hederligt folk?
Nej, jag...
Att tro nåt sånt om vårt humanistiska system vore nog för att häkta er.
Vi ska friska upp ert minne, fånge 227.
28 september flydde er vän Dieter Pirmasens-
-till väst. Vi har skäl att tro att ni hjälpte honom.
Han sa aldrig att han ville dit. Jag fick veta det först på jobbet.
Berätta vad ni gjorde 28 september.
-Det har jag redan uppgett. -Igen, tack.
Jag gick med barnen i Treptower Park där jag träffade min vän Max Kirchner.
Vi gick hem till honom och lyssnade på musik till sent.
Ni kan ringa honom, så bekräftar han allt.
Jag ger er gärna numret.
Statens fiender är arroganta. Kom ihåg det.
Det krävs cirka 40 timmars tålamod. Vi spolar fram...
Jag vill sova.
Snälla, låt mig sova!
Händerna under låren.
Berätta en gång till hur ni tillbringade 28 september.
Snälla, en timme...
...bara lite...sova lite...
Berätta en gång till vad ni gjorde den dagen.
Varför hålla honom vaken så länge? Det är ju omänskligt.
En oskyldig fånge blir argare för var timme som går-
-på grund av orättvisan. Han skriker och bråkar.
En skyldig blir allt lugnare och tystnar...
...eller gråter. Han vet varför han sitter där.
Vill man veta vem som är skyldig, lyckas man bäst med ständiga förhör.
...skolkamrat Max Kirchner.
Vi gick hem till honom...
...och lyssnade på musik till sent på kvällen.
Han har telefon. Ni kan ringa. Han bekräftar allt.
Är det något som slår er?
-Han säger likadant som i början. -Samma sak, ord för ord.
Den som talar sanning, omformulerar sig fritt.
En lögnare har förberett meningar, som han tar till när han är pressad.
227 ljuger. Vi har två viktiga indicier-
-och kan höja intensiteten.
Ger ni oss inga namn måste jag häkta er fru.
Jan och Nadja hamnar på ungdomsvårdsskola. Vill ni det?
Vad heter den som hjälpte honom att fly?
-Gläske... -En gång till. Tydligare!
-Gläske... Werner Gläske. -Werner...
...Gläske.
Var tysta.
Var tysta! Lyssna!
Vet nån vad det är?
Hundarnas luktprov.
Det måste insamlas vid varje förhör. Glöm aldrig det.
Ni förhör socialismens fiender.
Glöm aldrig det. Adjö.
Det där var bra, verkligen bra!
Minns du hur vi satt här för 20 år sen?
Vet du att de erbjöd mig en professur?
Livet handlar inte om bra betyg, fastän du hjälpte upp mina.
-Vad är det nu? -Måste jag alltid ha en baktanke?
-Jag vill bjuda dig på teatern. -Teatern?
Jag hörde att minister Hempf ska dit i kväll.
Eftersom jag är kulturchef, bör jag visa mig där.
Det börjar sju. Dags att gå.
DE ANDRAS LIV
Minister Hempf, klockan ett.
Han tillhörde Stasi innan han blev kulturminister.
Han röjde upp rejält på teaterscenen.
Georg Dreyman, författaren.
Just en sån arrogant typ, jag varnar eleverna för.
Men lojal. Vore alla som han, miste jag jobbet.
Han skriver inget statsfientligt, men blir ändå läst i väst.
I hans ögon är DDR världens bästa land.
Du ska få se...
Fick du en uppenbarelse nu igen?
Säg något, Marta!
Din Artur...
-...är död. -Artur?
-Kan du inte ha misstagit dig? -Nej, tro mig, syster.
Han störtade och dog.
Det stora hjulet krossade honom.
Jag ser det...
...trots att jag hellre såg vilken annan fasa som helst.
Varför måste jag plågas av dessa syner?
Elena!
Gå hem och sörj. Jag gör klart ditt skift.
Vad tyckte du? En bra man, den där Dreyman.
-Jag hade övervakat honom. -Övervakat? Du är yrkesskadad.
-Jag kan göra det. -Till och med Hempf ser hans pjäs.
Vi skulle bara skada oss själva. Jag går ned.
"Kärlekens ansikten"
Jag hör mycket om er. Kulturen är i goda händer.
-Ert namn nämns ofta i partiet. -Vi är partiets sköld och svärd.
Vad tror ni om honom?
Georg Dreyman?
Kanske...
"Kanske", vad då?
Han är kanske inte så oskyldig som det verkar.
Grubitz! Därför befinner vi oss i toppen.
En vanlig Stasi-stolle hade sagt nåt dravel om "lojal"-
-men vi ser mer än så. Ni kommer att gå långt, Grubitz.
Det är något skumt med honom. Det känner jag på mig.
Dreyman har fest nästa torsdag. Hauser och packet kommer dit.
Försök få lägenheten diskret buggad till dess.
Åtgärder A och B. Bara i lägenheten.
Inget iögonfallande. Han har mäktiga vänner.
Ingen får veta om det förrän vi hittar något.
Men om ni hittar något, har ni en god vän i Centralkommittén.
Förstår ni vad jag menar?
Ha en trevlig kväll, kamrat minister.
Varför stirrar han på oss?
Vad gör han här? Han måste vara svag för dig.
Jag kan inte låta kvällen gå utan att få skåla för våra konstnärer.
En stor socialist, jag vet ej vem, sa:
"Diktaren är själens ingenjör."
Georg Dreyman tillhör vårt lands främsta ingenjörer.
-Bedårande sängkamrater du har. -Sluta, Paul!
Och Christa-Maria Sieland, DDR:s vackraste pärla.
Då höjer vi våra glas för Christa-Maria Sieland:
Hon leve, leve hon!
-Han förtjänar inte att tilltala dig. -Stanna hos mig.
Och nu, något för själen.
Tillåter ni?
-Vad tyckte ni om mitt lilla tal? -Tack så mycket.
Jag tyckte även om pjäsen. Absolut, den var bra.
"Själens ingenjör." Det var Stalin ni citerade.
Jag provocerar också gärna, herr Hauser.
Men jag vet däremot hur långt jag kan gå.
Jag är mer lik vår käre Dreyman.
Han vet att konstnären behöver partiet mer än tvärtom.
Ska ni prata politik, så dansar jag.
-Så gärna. -För sent!
-Jag följer vår teater med intresse. -Ja, förr förföljde ni ju teaterfolk.
-Paul! -Jag känner herr Hauser sen länge.
Schwalber! Ni gjorde också bra ifrån er i kväll.
Det är bra att ni arbetar med såna regissörer.
Så har det ju inte alltid varit.
Menar ni Jerska?
Jag tycker att ni dömde honom för hårt.
Visst gick han för långt med sina uttalanden. Absolut.
Men tänk er in i hans situation.
Ni är ju en rättskaffens man.
Han kan inte radera sitt namn från uttalandet.
Kamrat Hempf, han kan få arbete på vilken teater som helst i väst.
Men han tror på socialismen och vårt land.
-Hans yrkesförbud är... -Yrkesförbud?
Sånt har vi inte här. Välj era ord med större omsorg.
Kamrat Hempf, detta säger jag i förtroende:
Mina pjäser klarar inte Schwalbers regi.
Jag behöver Jerska. Ni dömde honom för hårt.
Det anser inte jag, men det är ju det bästa med era verk:
Kärleken till människan, tron på att man kan förändras.
Hur ofta ni än skriver det i era pjäser...
Människor förändras inte.
Hur är det med honom?
Han hoppas att yrkes... att han snart får arbete igen.
-Får han hoppas? -Så länge han lever och längre än så.
Som ni vet, så dör ju hoppet alltid sist.
Teknikerna är redo att bugga stället i morgon.
Allt måste bli klart till torsdag.
Fixar du det?
God natt.
...och mark åt hönsuppfödare, men produktionsdugligt.
Den 10:e partikongressens ekonomiska strategi är stabil.
Mer än någonsin...
Går jag inte, så får jag skäll. Av min flickvän.
Tjugo minuter.
-Ja? -Fru Meineke...
Ett ord, och er Mascha mister sin plats på läkarlinjen i morgon.
-Är det förstått? -Ja.
Skicka en gåva till fru Meineke för hennes diskretion.
Torsdag nu igen?
Tiden går så fort, och det är förstås bra.
-Hur mår du? -Skapligt.
-De för inte alltid sånt oväsen. -Bara på torsdagar.
Ja.
-Vi saknade dig på premiären. -Gjorde Schwalber ett bra jobb?
-Det som var bra, snodde han av dig. -Så håller jag mig levande.
Ursäkta, men jag tål inte att se dessa feta, utspökade premiärlejon.
Det låter inte likt mig, eller hur?
Men den gamle Jerska var kanske inte äkta.
Vänlig och omtänksam, närd av framgången.
Tack vare pamparnas gunst.
Men jag ska inte klaga länge till.
I mitt nästa liv tänker jag också bli författare.
En lycklig författare, som alltid kan skriva.
Som du.
Vad är en regissör, som inte får regissera?
En biografmaskinist utan film, en mjölnare utan mjöl? Ingenting alls.
Ingenting alls.
Albert, minister Hempf kom på premiären.
Jag pratade med honom om ditt yrkesförbud.
Det ser bra ut.
Han gav mig hopp. Rent bokstavligt, rent konkret.
Är det sant?
Så bra.
Billigt georgiskt vin, Chateau Jerska. Kommer vår helige drickare?
Jag glömde fråga honom.
Du är stark.
Därför behöver jag dig. Släpp inte in svärtan i ditt liv.
-Albert är min vän. -Och du är min pojkvän.
Det liknar ett 50-årskalas. Men jag fyller väl 40, eller hur?
Du lovade att bära slips på din födelsedag.
Gärna det, men jag har tyvärr ingen.
Bon anniversaire!
-En slips? -Du ville ju inte ha några böcker.
Kan den gamla arbetarpoeten inte knyta en slips?
Jag kan visst knyta en slips, jag föddes med slips.
Jag fick kämpa mig fri ur borgerskapets bojor.
Ta då på dig bojorna igen bara för min skull.
Då så...
Att knyta en slips är väl lätt gjort.
Fru Meineke! Var snäll och kom in en stund.
Ni kan säkert knyta en slips.
Ni anar inte hur tacksam jag är.
-Mår ni inte bra? -Jodå... Jag mår allt bra.
Är det klart?
Underbart. Det är perfekt. Det kan inte bli bättre.
Vår hemlighet. Ni kan väl bevara en hemlighet?
Jovisst.
Det var som tusan! Jag trodde inte att du kunde.
-Du brukar inte dölja talanger. -Du anar inte vad allt jag kan.
Första gästen.
Våra kära grannar låste porten igen. Går du ner?
Maestro! Vår ringa gåva.
Inga böcker, sa jag ju. Men tack.
Titta först.
-Nåt att dricka? -Mineralvatten.
-Vodka. -Jag hämtar.
-Varför sitter Albert ensam? -Han vill inte prata.
Han sa åt oss att gå.
Jag tog också med en sak till dig.
Kom du hit för att läsa?
Det är ju trots allt Brecht.
-Här känner jag mig som en bluff. -En bluff?
Lägg av, Albert. Du börjar mista greppet om verkligheten.
Du vet att vi beundrar dig, alla beundrar dig.
Ja, för något jag gjorde för tio år sen.
Och antagligen aldrig kan upprepa.
Min favoritregissör! Vänta, jag vill prata med dig.
Hur fick du ditt jobb nu igen?
Ren talang. Naturligtvis!
Men vad fick du göra mer?
-Alla vet att du är en Stasi-nolla! -En sån förolämpning!
-Paul! -Vad är det?
Ursäkta min vän. Han har druckit för mycket.
Du vet ju att han tillhör Stasi.
Nej, Paul. Det vet jag inte.
Du är en idealist på gränsen till pamp.
Det var just såna tjallare, förrädare och konformister som knäckte Jerska.
Ta ställning, annars är du omänsklig!
Vill du göra nåt, kan du höra av dig. Annars behöver vi inte träffas mer.
-Dina vänner har inte så bra smak. -Nu är du orättvis.
Titta på den här ryggkliaren. Fantastiskt vacker!
Det är en salladsgaffel.
Ändå... Fantastiskt vacker!
Se här!
-Den ska skriva min nya pjäs med. -Du har inte heller nån smak.
Jo, vad det gäller somliga saker.
Från Jerska.
Han gav dig förstås en bok.
SONATEN OM DEN GODA MÄNNISKAN
"Lazlo" och CMS öppnar presenter.
Därefter följer förmodligen samlag.
Ni är sen.
Ursäkta, kapten. Rödljusen gjorde att jag blev fyra minuter sen.
Ni vet ju hur det är.
Har de redan satt i gång? Otroligt!
Konstnärer! De håller jämt på.
Därför övervakar jag hellre konstnärer än präster och fredsaktivister.
Elva i morgon bitti.
Jerska, Operation Engerling. Alltid lika systematisk.
Nu går vi och äter. Kom.
Volleybollaget BSG samlas klockan sju i kväll.
-Cheferna sitter ju där borta. -Nånstans måste socialismen börja.
Vad det gäller din fråga om limousinen som körde hem fru Sieland...
Det är minister Hempfs bil.
Vi får inte registrera kamrater i ledningen.
Jag strök noteringen i din rapport. Bara muntligt om det från och med nu.
Vi hjälper alltså en CK-medlem att göra sig av med en rival.
Du förstår nog vad det kan betyda för min karriär - och din.
Om vi hittar något.
Var det därför vi gick med? Minns du vår ed?
-"Partiets sköld och svärd." -Partiet är medlemmarna.
Har de stort inflytande, desto bättre.
Jag har en ny! Honecker kommer tidigt till kontoret.
Han öppnar fönstret, ser solen och säger:
Vad är det?
Ursäkta, jag bara...
Nej, varsågod, kollega!
Visst får man skratta åt partiordföranden. Berätta!
Jag har nog ändå hört vitsen.
Seså, berätta nu!
Då så...Honecker... Jag menar, kamrat generalsekreteraren...
...hälsar solen med: "God morgon, kära sol."
"God morgon, kära sol!"
Solen svarar: "God morgon, kära Erich." Vid middagstid-
-hälsar Erich solen med: "God dag, kära sol."
Solen svarar: "God dag, kära Erich." På kvällen hälser Honecker på solen:
"God kväll, kära sol!" Men solen tiger.
"God kväll, kära sol. Vad är det som står på?"
Och solen säger: "Kyss mig i röven! Nu är jag i väst."
Namn?
Grad? Avdelning?
Jag?
Stigler.
Fänrik Axel Stigler, avdelning M.
Ni förstår säkert hur det här skadar er karriär.
Ursäkta, kamrat överstelöjtnant, jag bara...
Ni hånade bara vårt parti. Det var uppvigling.
Och säkert bara toppen av isberget. Jag kommer att anmäla det.
Det var ett skämt. Bra eller hur? Ert var också bra. Jag kan en bättre.
Vad är skillnaden mellan Honecker och en telefon?
Ingen! "Lägg på, försök igen!"
-Följer du med? -Nej, jag måste hem. Hej då.
Fryser du?
Christa, du glömde bort vår träff i torsdags.
Eller hade din poet två födelsedagar i rad?
Kliv in.
Kliv in!
Du vet inte ditt eget bästa.
Var inte orolig. Jag ska nog ta hand om dig.
Säg att du inte också behöver det.
Säg det, och jag låter dig genast gå.
Jag ska träffa någon.
Vart tror du att vi ska?
Jag kör dig till honom!
Du kommer ju dit fortare!
Dags för den bittra sanningen.
Ja?
Idioter!
Nästa torsdag på Metropol.
Kör!
Christa...
Håll bara om mig hårt.
God kväll, kamrat kap...
Ni är fem minuter sen igen.
God kväll. Elfte våningen, höger korridor.
Jag är redan här uppe.
-Hur kom ni in i huset? -Här bor fler karlar från Stasi.
-Men hos dig har jag nog inte varit. -Nej, det tror jag inte.
Då så? Var det skönt?
Stanna en stund...hos mig.
Jag kan inte. Halv över har jag min nästa kund.
Jag har ett arbetsschema.
Halv två?
-Det hinner ni ändå inte. -Visst gör jag det. Oroa dig inte.
Boka mig längre nästa gång.
Hej då.
Georg?
-Har du hört om Hauser? -Nej. Vad då?
Föredragsturnén i väst blir inte av. Han får inget utresetillstånd.
Är du förvånad? Är han så arrogant, måste han räkna med det.
Hade du låtit honom resa om du vore de?
CMS kommer hem.
"Lazlo" stödjer Hausers reseförbud.
Har du sett min gula Brecht-bok? Min Brecht-bok.
Jag vet inte var den är.
Konstigt. Jag kunde ha...
Det var en dag i månaden september
Då under plommonträdet tyst och öm
Jag höll den kära höll den stilla bleka
I mina armar som en ljuvlig dröm
Och över oss i blåa sommarrymden
Där var ett moln Jag såg det länge - å
Det sken så vitt så oerhört där uppe
Men jag såg upp och det var borta då
-Ja? -Det är Wallner.
Vad är det?
Det gäller Jerska. Han hängde sig i går kväll.
Georg?
Jag måste lägga på.
SONATEN OM DEN GODA MÄNNISKAN
Jag tänker på det Lenin sa om "Appassionata":
"Lyssnar jag på den, kan jag inte slutföra revolutionen."
Kan den som har hört denna musik, jag menar verkligen har hört...
...vara en dålig människa?
Är det sant att du tillhör Stasi?
Vet du ens vad Stasi är?
Ja. Det är dumma män som fängslar folk, säger pappa.
Jaha. Vad heter din...?
Min, vad då?
Vad heter din boll?
Vad rolig du är! Bollar har ju inga namn.
Allt är på plats, ministern. Den allra senaste tekniken.
Bakom alla strömbrytare, på toan. Åtgärd C i entrén...
Ni sa att ni skulle hitta något. Se till att göra det!
Inte ens min värsta fiende bör svika mig.
Stick nu!
Skugga Christa-Maria.
Rapportera om varje minut hon inte är med mig.
Vi avslog Hausers utresetillstånd till kulturkonferensen. Det kan ge nåt.
De står ju varandra väldigt nära.
Hur går det med CMS och ministern?
-De lär träffas i morgon kväll. -Mycket bra.
Vi har mycket att vinna på deras kärlekshistoria - eller förlora.
Glöm inte det.
Förr var jag bara rädd för två saker:
För att vara ensam och för att inte kunna skriva.
Sen Albert dog struntar jag både i skrivandet och i andra människor.
Nu är jag bara rädd att mista dig.
I kväll har du inget att frukta.
-Jag blir bara borta ett par timmar. -Vart ska du?
En klasskamrat är i stan. Hon...
Är det verkligen sant, Christa?
Är det sant?
Vad är det du säger?
Jag vet om det.
Jag vet vart du ska.
Och jag ber dig att inte gå dit.
Du behöver honom inte, du behöver honom inte.
Jag vet även om medicinen.
Och om hur lite du litar på din konst. Men lite åtminstone på mig.
Christa-Maria...
Du är en stor konstnär.
Det vet jag.
Och det vet även din publik.
Du behöver honom inte.
Stanna här.
Gå inte till honom.
Inte?
Behöver jag honom inte?
Behöver jag inte hela det här systemet?
Du, då?
Då behöver du det inte heller, faktiskt ännu mindre.
Men du går också till sängs med dem. Varför det?
Eftersom de kan krossa dig också, trots att du litar på din talang.
Eftersom de avgör vad som spelas, vem som får spela och regissera.
Du vill inte sluta som Jerska. Det vill inte jag heller.
Därför går jag nu.
Du har rätt i så mycket. Jag vill förändra saker.
Men jag ber dig, jag bönfaller dig:
Gå inte!
Är jag punktlig, chefen? Låt mig gissa vad de håller på med...
Dunk, dunk, dunk! Seså, nu tar jag över.
Ni ska inte behöva arbeta över på grund av mig.
"Gå inte."
Vart ska hon?
Träffa en gammal klasskamrat.
Ni får en detaljerad rapport i morgon. Det ordnar jag.
God natt.
Vad glor du på?
Mineralvatten.
Nej...
Vodka.
En dubbel.
En till.
Kan jag få en konjak, tack?
-Ursäkta mig... -Var snäll och lämna mig i fred.
Fru Sieland...
-Känner vi varandra? -Ni känner inte mig men jag känner er.
Många människor älskar er, eftersom ni är den ni är.
-En skådespelare är aldrig sig själv. -Jo, ni är det.
Jag har sett er uppträda.
Då var ni mer er själv...
...än ni är nu.
-Ni vet alltså vem jag är? -Jag är ju er publik.
-Jag måste gå. -Vart ska ni?
Jag ska träffa en gammal klasskamrat...
Ser ni? Nu var ni inte er själv.
-Var jag inte? -Nej.
Ni känner henne alltså väl, den där Christa-Maria Sieland.
Vad tror ni?
Skulle hon såra någon hon älskade över allt annat?
Skulle hon sälja sig för konsten?
Konsten har hon ju redan. Det vore en dålig affär.
Ni är en stor konstnär.
Vet ni inte det?
Och ni är en god människa.
När jag tog över grälade CMS och "Lazlo"-
-om CMS skulle träffa sin klasskamrat, frågetecken.
Till slut gick hon. "Lazlo" verkade olycklig på grund av det.
Efter 20 minuter återvänder CMS till "Lazlos" och min förvåning.
Han verkar mycket lycklig, varpå häftigt intimt umgänge sker.
Hon säger att hon aldrig mer ska gå. Han upprepar:
"Nu får jag kraft att göra något."
Han syftar antagligen på en ny pjäs.
De senaste veckorna har "Lazlo" nämligen lidit av skrivkramp.
Det är oklart vad hon menar.
Hon vill kanske ägna sig mer åt hushållet.
Resten av kvällen avlöper lugnt.
Å, kapten... Jag somnade, eftersom...
...han också sover...
Bra rapport.
Tycker ni?
Jag visste inte att det var så illa däran med honom.
Inte jag heller.
Från en som tog sig till andra sidan:
Statistikbyrån på Hans Beimler- Strasse räknar allt, vet allt.
Hur många skor jag köper per år: 2,3.
Hur många böcker jag läser per år: 3,2.
Hur många elever som varje år tar examen med högsta betyg: 6 347.
Men en sak räknar de inte...
...kanske för att det även plågar byråkrater, och det är självmord.
Frågar man hur många förtvivlade som mellan Elbe och Oder-
-mellan Östersjän och Erzebirge har begått självmord, tiger oraklen.
Men de antecknar nog ert namn för statssäkerhetens skull.
Dessa grå herrar som tryggar säkerheten i vårt land - och lyckan.
1977 slutade vårt land att räkna självmord.
Självmördare kallades de.
Men det har inget med mord att göra.
Det känner ingen blodtörst, det känner ingen passion.
Det känner bara död, hoppets död.
När vi slutade räkna-
-fanns det bara ett land, som drev fler till självmord: Ungern.
Sen kom vi, "den reellt existerande socialismens land".
En av dessa oräknade är Albert Jerska, den store regissören.
Om honom ska jag berätta i dag.
-Jag försökte få fram statistik... -...som visar hur effektivt Stasi är.
Jag, min idiot, övade på mitt föredrag för väst här inne.
Sen dess har jag blivit väldigt musikalisk.
Vi kan träffas hos mig.
Kl. 15, Pankow-monumentet
Är det tillräckligt säkert här?
Min ägen lille livvakt "Rolf". Det heter han nog på riktigt.
Sätt igång.
Här...
-Vill du publicera det? -I väst, med din hjälp.
Hjälper du mig?
-Har du berättat om det för Christa? -Nej.
Jag hjälper dig på villkor att du håller det hemligt för henne.
Georg, det är ju för att skydda henne.
Det kan vara något för Spiegel. Känner du redaktören Hessenstein?
-Inte personligen. -Du måste träffa honom.
Men du måste använda pseudonym.
Om du nu inte lockas av utmaningen att förhöras i 48 timmar.
Jag fryser.
Hem till mig?
Där finns ingen Stasi!
Margot Honeckers vän, vinnare av Nationalpriset...
-Andra klass! -Min lägenhet buggas inte.
Om man bara kunde vara säker...
Jag vet hur vi kan kolla din lägenhet. Ni känner ju min farbror Frank-
-som varje lördag kommer på besök från väst med sin stora Mercedes.
Det låter riskabelt, herr Hauser.
Jag håller med Georg. Gömma er brorson under baksätet?
-Jag är hemskt osäker. -Tro mig, där letar de inte.
De tittar under axeln, knackar på avgasröret - sen är vi på andra sidan.
Gränsvakterna är inte de smartaste. Ni har helt fel uppfattning.
-Vilken gränsövergång använder ni? -Heinrich-Heine-Strasse. Alltid.
De känner mig och min guld-Merca. Jag är polare med vakterna.
Jag ringer om två timmar med en Schultheiss i näven-
-och meddelar den goda nyheten: Paul är på andra sidan.
-Och Pauls Stasi-man? -Rolf!
Roffe, Roffe...
Han tror att Paul är hemma.
Nu måste jag ge mig av. Vi vill ju inte att grabben kvävs.
Det vore ju synd. Eller hur?
Ha det så bral
En öl?
Gränsvakten, Heinrich-Heine-Strasse.
Vem är det?
Inget svar.
Bara en gång, min vän.
-Dreyman. -Paul hade varit här.
-Ingen kontroll alls? -Nej, ingen. Bara det vanliga.
Han hade varit här nu.
Tack för att ni hjälpte oss.
-Ingen orsak. Så farligt var det inte. -Det har ni rätt i.
-Bra. Då ses vi snart. Tack. -Hej då.
Vad gör vi om nån frågar vad vi sysslar med här?
Då säger vi...
Vi säger att ni hjälper mig att skriva en pjäs.
-Till DDR:s 40-årsjubileum. -Ja!
Och det stämmer ju på sätt och vis.
Vem hade trott att Stasi var så inkompetent?
Vem trodde att de var såna idioter?!
Vänta bara...
Kl. 19.32.
Inget...
...anmärkningsvärt att rapportera.
God dag, kapten. Lyssna på det här.
Statistiken var förstås hög 1967. Men 1977? Det måste ni förklara.
Ni måste förtydliga de sociala omständigheterna.
Det är en litterär text, ingen agitationsskrift.
Den är strålande. Jag vill bara se till att folk förstår den.
Den gör sensation, hur som helst.
-Det är Hauser! -Ja, naturligtvis.
Han är inte i väst...
De skriver en pjäs.
Till 40-årsjubileet.
Jag tycker inte att det låter som en pjäs.
-Vad tycker ni att det låter som? -I alla fall inte som en pjäs.
Ni tänker mycket, översergeant Leye. Men ni är väl ingen intellektuell?
-Jag? Nej, en sån är jag inte. -Bete er då inte som en.
Jag valde er, eftersom ni kan tekniken och inte ställer frågor.
-Låt era överordnade sköta tänkandet. -Ja, kapten. Då går jag.
Ha en trevlig dag...
...arbetsdag. Jag önskar er god arbetslust.
Det kanske kan skrivas om.
Ni får tillgång till allt vårt material.
Kan ni ha det klart om två veckor?
Då kan jag få med er i mars-utgåvan, kanske på förstasidan.
Det är Christa.
Georg?
Christa, det här är Gregor Hessenstein.
-Christa Sieland. -Det vet jag allt!
Och vad konspirerar ni om?
Hauser och jag skriver en pjäs til DDR:s 40-årsjubileum.
-Tillsammans? -Der Spiegel tar upp det - kanske.
-Vem gör huvudrollen? -Just det.
Spelar du helst Lenin eller hans kära gamla mor? Du får välja fritt.
Bra, jag förstår vinken. Jag tar en tupplur.
Er försiktighet är lovvärd. Ju färre som vet om det, desto bättre.
Stasi är inte att leka med.
På tal om det, så tog jag med en sak till er.
Jag har redan en skrivmaskin.
Vars typsnitt Stasi känner till.
Om texten upptäcks vid gränsen, hamnar ni i Hohenschönhausen.
Och Paul kan säkert intyga att det inte är så kul där.
Jag kunde tyvärr bara få tag på ett rött färgband.
-Har ni nåt emot att skriva med rött? -Det spelar ingen roll.
Har ni nånstans att gömma den?
-Det löser sig. -Det här är allvar.
Jag vill inte behöva skriva om ert försvinnande.
Bara vi får känna till dess existens!
-Är lägenheten verkligen säker? -Ja.
Det enda ställe i DDR där jag kan tala ostraffat.
Bra, då skålar vi för det!
Flaskan är nämligen äkta.
Skål för att ni visar hela Tyskland DDR:s sanna ansikte!
Skål!!
Det är bättre än det ryska. Lycka tilll
-Jag måste tala med kamrat Grubitz. -Absolut inte!
Ni kan tyvärr inte få en tid förrän halv tre i morgon...
Om han avslöjar informatören försvinner både församling och kyrka!
Han får klaga hos påven!
Nu får det räcka med de här dumheterna.
Wiesler, så bra att du kom. Jag har något att visa dig.
"Fängelsesvillkor för statsfientliga konstnärer utiftån karaktärprofil."
Vetenskapligt, eller hur? Och titta på det här...
"Granskare vid disputation: professor A. Grubitz." Fantastiskt, va?
Han fick bara VG. De ska inte tro att det är lätt att doktorera för mig.
Men den är förstklassig.
Det finns bara fem olika konstnärstyper.
Din Dreyman tillhör t.ex. typ 4: "En hysterisk antropocentriker."
Han kan inte vara ensam, måste jamt prata.
Vid en rättegång skulle han bara hamna i sitt esse.
Bästa lösningen är att sätta honom i häkte.
Total isolering på obestämd tid.
Ingen kontakt med någon, inte ens med vakterna. Bra behandling.
Inga trakasserier, ingen misshandel... Inget han kan skriva om senare.
Efter tio månader släpper vi honom. Helt oväntat.
Sen håller han sig lugn. Vet du vad det bästa är?
De flesta typ 4, som utsätts för det...
...slutar att skriva och måla... eller vad det nu är konstnärer gör.
Och det utan minsta press från oss, bara så där!
Ungefär som...
...en skänk från ovan.
Har du något nytt om fallet Dreyman?
Jag ville prata med dig om det.
Det är nog dags...
-Dags för vad då? -Att vi bantar operationen.
Jag vill inte arbeta dag och natt med ett så osäkert fall.
Osäkert?
Tror du inte att vi hittar nåt till ministern?
Kanske om vi blir mer flexibla.
Om vi bevakar "Lazlo" utanför hans fyra väggar.
-Ska jag låta Udo ta över fallet? -Jag vill gärna sköta det själv.
-Varför det? -Det kan ju ge resultat.
Jag måste bara kunna planera friare...
...när jag kommer och går, dagar och nätter...
Han kanske gör något utanför hemmet.
Det är nåt som stör mig.
Du döljer något.
Okej, jag plockar bort Udo.
Han kan behövas i kyrko-fallet. Ge mig en skriftlig begäran.
Ange "brist på misstänkta handlingar" som skäl.
Och, Wiesler...
Ett råd: Vi går inte på universitetet längre.
Projekt handlar inte om betyg, utan om resultat.
Statistiska centralbyrån räknar allt, vet allt.
Hur många skor jag köper: 2,3. Hur många böcker jag läser: 3,2.
Och hur många elever som går ut med högsta betyg varje år: 6 347.
Kl. 17: "Lazlo" läser första akten av sin jubileumspjäs...
...för Hauser och Wallner.
TANDLÄKARE
-Vi skriver ingen pjäs. -Du behöver inte berätta.
-Jag vill berätta. Det är texter... -Säg inget.
Jag är kanske så opålitlig som dina vänner säger.
Nu står jag helt på din sida, vad det än gäller.
Minister Riesenhuber som skrev rapporten betonade-
-att det saknas patentlösningar på skogsdöden.
Spänningar mellan öst och väst. I dag publicerade Der Spiegel-
-en text av en anonym östtysk författare-
-om självmord i DDR.
Ett antal kända konstnärer har begått självmord.
Senast regissören Albert Jerska.
Efter ett sju år långt yrkesförbud tog Jerska livet av sig 5 januari.
1977 slutade DDR att offentliggöra sin självmordsstatistik.
Det året hade bara Ungern högre självmordsstatistik.
Ja, general...
Ni har misslyckats, Grubitz, inkompetenta amatör!
En informatör på Spiegel-redaktionen fick fram en kopia av originalet.
Grattisl Vem skrev skiten?
Det visste han inte, men typsnittet...
-Ni är hopplös! Ge mig namn! -Det ska jag, så snart vi får fram...
Det får jag hoppas, annars blir det ni som ryker!
Var är skriftexperten?
Det är en reseskrivmaskin tillverkad för export-
-och av senaste modell.
Sannolikt en Kolibri från VEB Groma.
Svart bläck hade gett mig mer fakta.
-Vem har en sån? -Ingen är registrerad i DDR.
Vad använder Hauser?
Journalisten Hauser skriver på Olivettis Valentino.
Den har en betydligt mer horison...
Ja, ja, ja... Och Wallner?
Han skriver på Optimas Elite.
-Dreyman? -Han skriver utkasten för hand.
Sen renskriver han allt på Wanderers Torpedo, aldrig på något annat.
Hur stor är en sån där Kolibri?
Den tillhör de minsta:
19,5 cm x 9 cm x 19,5 cm.
Alltså inte svårare att smuggla än en bok...
Tack. Ni kan gå.
Adjö, kamrat.
Den hemliga självmordsstatistiken
Andrea, ring upp Wiesler.
Kl. 16.00: Gruppen är uttröttad...
...efter allt skrivande.
PERSONAL INTERNT
-Ja? -Känner du till artikeln?
-I Spiegel? Ja. -Varifrån?
Hauser ringde Dreyman om den.
Det här är mycket viktigt, både för min och din karriär.
Sa han vem som kunde ligga bakom den eller har du några idéer?
Jag tror inte att han nämnde något. Nej, ingenting.
En Spiegel-redaktör tog sig hit under falskt namn den 27:e.
Det var Gregor Hessenstein.
Han kunde bara skuggas till Prenzlauer Berg.
Kontaktade han Dreyman?
-Skulle det inte framgå av rapporten? -Jo, naturligtvis.
Men jag blir förvånad om det inte skrevs av en författare.
Håll öronen öppna.
Fan också!
Kliv in.
En anställd som sviker, straffar ni väl?
Javisst!
Även en kvinna, eller hur?
Självklart.
Tillhör inte alla som betjänar en mäktig man personalen?
Det kan man säga... Det måste man kanske säga.
Här får hon sin illegala psykofarmaka. Christa-Maria Sieland.
Jag tyckte att ni borde veta det. Det är ju er avdelning.
Ni avgör om ni vill knäcka henne eller inte-
-men jag vill aldrig mer se henne på en tysk scen.
Stick nu!
Stäng dörren!
Fru Sieland? Följ med. Vi har några frågor.
Kom.
Då så...
Kamrat Sieland... Slutet på en strålande karriär.
Så synd. Ni var skicklig.
Ni var väldigt skicklig.
Men det blev lite kortvarigt.
Sätt er.
Vad gör en skådespelare som inte längre kan spela?
Jag ber er...
Finns det inget jag kan göra för er?
För...statssäkerheten?
Det är lite sent för det.
Jag känner alla konstnärer. Jag kan ta reda på mycket.
Det hjälper er inte nu längre.
Det finns kanske något annat jag kan göra.
Något som vi båda kanske kunde trivas med?
Ni har tyvärr - ja, hur säger man...
...fått en mäktig man till fiende.
Därför har jag mindre fria händer än annars.
Finns det inget som kan rädda mig?
Jag beklagar.
Bara en sak...
Eftersom ni ändå umgås så mycket med författare...och konstnärer...
Vet ni något om en artikel i veckans Spiegel?
En artikel om självmord?
Statssäkerheten! Öppna dörren!
Öppna!
Han tände i arbetsrummet. Bryt er in innan han förstör bevis.
Kofot!
Det behövs inte. Vad står på, kamrater?
Vi har en order om husrannsakan.
-Vad letar ni efter? -Hemligstämplat.
Boysen, Müller: sovrum, hall. Greska: kök, bad, wc.
Heise, Thomas: vardagsrum, arbetsrum. Sätt fart!
Vad bränner ni här?
Dåliga texter.
Gott om väst-litteratur.
En gåva från Margot Honecker.
-Hur går det? -Planenligt.
Vi hittade inget, förutom böcker och tidningar från väst.
-Inga spår. -Var ni grundliga?
Ja, överstelöjtnant. Vad gör vi nu?
-Överstelöjtnant? -Dra tillbaka era män.
Om något mot förmodan skadades, kan ni begära ersättning.
Allt är säkert som det ska.
PERSONAL INTERNT
Wiesler, anmäl dig hos mig på Hohenschönhausen kl. 9 i morgon.
Jag säger vad alla tänker: Christa-Maria.
Stasi tog henne och hon förrådde dig.
-Det var inte hon. -Hur vet du det?
Du sa ju själv att hon inte var hemma i går natt.
Hon känner till gömstället.
Ja, hon vet om det.
Om det stämmer att det kan härledas till henne-
-så är hon vår största skyddsängel.
Överstelöjtnant Grubitz.
Kapten Wiesler.
Förhörsrum 76.
Ja, kom in!
Sätt dig.
Och?
-Vad var det där bra för? -Och det frågar du mig?!
Vad misstänker du Dreyman för?
Han skrev Spiegel-artikeln.
Vem påstår det?
Följ med!
Här...
Jag förstår verkligen inte hur du kunde missa det.
Men jag känner dig som förhörs- ledare, så du får en sista chans.
Ta hit fånge 662. Genast!
Tillhör du fortfarande rätt sida?
-Ja. -Klanta då inte till det igen.
-Ska fången hållas fast? -Nu är hon informatör. Ni kan gå.
-Ni är alltså min befälhavare? -Skriv.
Ta då befälet.
Om tio timmar...
Nej, om nio och en halv...
...meddelar herr Roessing publiken att ni inte kan uppträda av hälsoskäl.
Det blir sista gången ni nämns i teatervärlden.
Vill ni det?
Berätta var bevismaterialet göms.
Det finns inga bevis, det finns ingen skrivmaskin. Jag hittade på allt.
Det hoppas jag inte. I så fall måste vi hålla er kvar här.
Falsk utsaga undet förhör är lika med mened och ger två års fängelse.
Dreyman hamnar ändå i fängelse på grund av er utsaga...
...och de graverande bevis vi hittade i lägenheten.
Rädda åtminstone er själv.
Ni anar inte hur många som fängslas på grund av meningslösa hjältedåd.
Tänk på er publik.
"Tänk på er publik"... Han får alltid så tokiga infall.
Tänk på vad staten har gjort för er.
Under hela ert liv.
Nu kan ni göra något för staten, och den kommer att tacka er.
Berätta var skrivmaskinen är gömd.
Dreyman får inget veta. Jag släpper er genast.
Vi slår inte till förrän ni är hos honom.
Ni klarar säkert av att spela förvånad.
I kväll är ni på teatern igen.
I ert rätta element.
Inför er publik.
Berätta var materialet finns.
Var finns det?
I lägenheten.
Under tröskeln.
Mellan vardagsrum...
...och hall.
Den kan tas bort.
Menar ni här? Markera stället med ett kryss.
Ni ser lite medtagen ut. Nu är ni informatör.
Det medför ansvar, som konspiration och tystnadsplikt, men även...
...privilegier.
Vakt!
-Kalla hit Wiesler. -Kapten Wiesler har lämnat området.
Jaså?
Bra. Då kan ni gå.
En avkastad ryttare sätter sig genast upp i sadeln igen.
Gå in och sov. Det som hände har inget med huset att göra.
Nej, men med hela landet.
Jag var hos Kerschner. De hade inget vatten. Jag måste duscha.
Värst vad bråttom du hade!
-Operation Lazlo fortsätter. -Är båda två i lägenheten?
Dagens rapport.
Operation Lazlos sista dagrapport.
-Varför ringde du mig inte? -Vad sa du?
-Varför ringde du mig inte? -Jag var på landet.
Räcker du mig nagelborsten?
Stasi var här och sökte igenom lägenheten.
Vem var här?
Statssäkerheten. Öppna!
Stanna här.
God dag, kamrat Dreyman. Överstlöjtnant Grubitz.
Jag vill förvissa mig om att arbetet gjordes grundligt. Arbetsrummet?
Leta efter lappar i böckerna.
Och vad har vi här?
Tröskeln ser lite konstig ut.
Kan det vara...ett lönnfack?
Låt henne gå. Hon är inte misstänkt.
Skådespelerskan...
Jag var för svag. Jag kan aldrig gottgöra det jag gjorde.
Det finns inget att gottgöra. Inget! Jag tog skriv...
Förlåt mig, förlåt mig...
Förlåt mig, förlåt.
Åk tillbaka till högkvarteret. Insatsen är avslutad.
Insatsen är avslutad, kamrat Dreyman.
Vi måste ha fått ett falskt tips. Ursäkta oss.
Kom!
Gör dig inga illusioner, Wiesler.
Din karriär är över.
Trots att du var för slug för att efterlämna spår.
Du får ånga upp brev i en källare fram till pensionen.
I 20 år framöver.
20 år!
En lång tid.
Gorbatjov vald till ledare för Sovjetunionens kommunistparti
4 ÅR OCH 7 MÅNADER SENARE
Muren har fallit!
Gränsvakterna öppnar grindarna. Hör jublet!
Folk strömmar ut i tusental. Det är otroligt!
Kära lyssnare: 9 november, 1989, kommer att gå till historien!
Framför mig står en ung familj...
2 ÅR SENARE
Hur är det fatt, kära barn?
Din Artur är död.
Artur...?
Tar du inte fel? Jag såg honom i morse.
Nej, tro mig, syster. Han störtade.
De trogna männen omringar honom-
-och kastar, trots den höga solen, sju skuggor över hans ädla kropp.
Det stora hjulet krossade honom.
Det ser jag, trots att jag hellre såg vilken annan fasa som helst.
Varför plågas jag av dessa syner?
Elena! Gå hem och sörj.
Jag gör klart ditt skift.
För många minnen?
Jag kunde inte heller stanna.
Men vad är det jag hör om er? Slutade ni att skriva när muren föll?
Det är inte bra.
Vårt land investerade ju i er.
Men jag förstår er, Dreyman. Vad kan man skriva om i detta BRD?
Inget mer att tro på, inget mer att revoltera mot.
Det var bra i vår lilla republik. Många har förstått det först nu.
-Jag måste fråga en sak. -Vad ni vill, käre Dreyman.
Varför avlyssnades inte jag? Ni övervakade ju alla andra.
Varför inte mig?
Ni var fullständigt övervakad. Vi visste precis allt om er.
Fullständigt övervakad?
Fullständigt avlyssnad. Hela programmet.
Det är omöjligt!
Ta och kika bakom strömbrytarna. Vi visste allt.
Till och med att ni kunde ge vår lilla Christa vad hon behövde.
Tänk att folk som ni en gång styrde mitt land...
FORSKNINGSCENTER OCH MUSEUM
Besökare välkomna
Ni får vänta ett tag. I ert fall rör det sig om lite fler mappar.
De ligger kronologiskt. De gamla överst-
-och de nyare underst.
Inte illa!
Operation "Lazlo".
OP "Lazlo" mot Georg Dreyman, täcknamn "Lazlo", har inletts.
Initiativet togs av minister Bruno Hempf.
Varje dag får Lazlo tidningen Frankfurter Allgemeine med bud.
Jag föreslår att vi lämnar det därhän-
-för att inte väcka misstankar om övervakning.
"Lazlo" och CMS öppnar presenter. Därefter förmodligen samlag.
Besökaren är Hausers farbror från Västberlin.
De berättar om pjäsen-
-som Hauser och "Lazlo" ska skriva till DDR:s 40-årsjubileum.
Vi inväntar närmare information om pjäsen. Innehållsförteckning, etc.
Första aktens innehåll: Lenin svävar i ständig fara.
Trots ökad press utifrån, överger han inte sina revolutionära planer.
Lenin är helt utmattad.
HGW...
HGW XX/7...
Jag, Christa-Maria Sieland-
-förbinder mig att samarbeta med Statssäkerhetsministeriet.
Detta beslut grundas på min övertygelse om att jag genom...
Dreyman skrev artikeln "En som tog sig till andra sidan".
Han bistods av journalisten Paul Hauser och...
Sieland häktas 10 mars på uppdrag av minister Hempf för drogmissbruk.
Hon släpps 11 mars, kl. 13.50, efter att ha avslöjat Lazlos gömma-
-och undertecknat informatör- kontraktet (täcknamn Marta).
Kl. 13.50...
När hann hon...?
Pga den resultatlösa husrannsakan 11 mars, 1985-
-och informatören "Martas" dödsolycka, läggs "OP Lazlo" ner.
Notering: HGW:s befordringsförbud träder i kraft i dag.
Förflyttning till avd. M med rekommendation-
-att inte anförtro honom uppgifter under eget ansvar.
Kl. 10.50: Återupptar övervakningen utanför "Lazlos" hus.
Kl. 15.10 åker "Marta" direkt från Hohenschönhausen till honom.
Husrannsakan och rapport följer.
"OP Lazlo" avslutas. HGW.
Kl. 15.15.
Vem är HGW XX/7?
Stanna.
Tillbaka till Hufelandstrasse.
2 ÅR SENARE
Hej.
Sonaten om den goda människan
Tillägnad HGW XX/7, i tacksamhet.
29,80.
Ska den slås in?
Nej. Den är till mig.
Fixed by: bullit